FÖNSTRET ÅT GÅRDEN
Är du över 40? När du vaknar på morgonen, känner du dig hängig?
Här vilar L.B. Jefferies brutna ben
-Jefferies. -Grattis!
-Du blir ju av med gipset. -Säger vem?
Det är onsdag. Sju veckor sen du bröt benet. Ja eller nej?
Gunnison, hur blev du redaktör med ditt dåliga minne?
Genom att jobba hårt och genom att ertappa chefen med sekreteraren.
-Var det fel dag? -Nej. Nej, det är fel vecka.
Nästa onsdag kliver jag ur den här gipspuppan.
Så synd. Fast jag kan ju inte ha tur varje dag. Glöm att jag ringde.
Jag tycker synd om dig, Gunnison.
Du får undvara mig en vecka till.
Veckan kostar mig min bästa fotograf och dig ett stort jobb.
-Var? -Det är inte lönt att tala om det.
Kashmir. Jag fick ett tips i morse. Snart exploderar det där.
Jag sa ju att de var nästa oroshärd. Åker jag om en halvtimme, en timme?
-Med det där gipset? Du åker inte! -Låt inte så förstockad.
Jag kan plåta från en jeep eller en vattenbuffel.
Du är för värdefull för tidningen. Jag skickar Morgan eller Lambert.
Jag blir nästan dödad och du belönar mig genom att sno mina jobb.
Du skulle inte stå på racerbanan.
Du ville ha nåt dramatiskt och annorlunda. Det fick du.
-Du också. Hej då, Jeff. -Gunnison, du måste hjälpa mig ut.
I sex veckor har jag suttit i min tvåa och bara glott på grannarna.
Hej då, Jeff.
Dra mig ur detta tristessens moras, annars gör jag nåt drastiskt.
Jag gifter mig. Då kan jag inte åka nånstans.
Det är på tiden att du gifter dig. Innan du blir en ensam, bitter gubbe.
Kan du inte se mig?
Skynda hem till en varm lägenhet för att lyssna på tvättmaskinen, diskmaskinen-
-avfallskvarnen och en tjatande fru.
Fruar tjatar inte nuförtiden. De diskuterar.
Kanske i finare kvarter. I mitt område tjatar de fortfarande.
Ja, du borde veta bäst. Jag hör av mig, Jeff.
Kom med goda nyheter nästa gång.
God morgon. Jag sa god morgon!
Jag hade inte grävt så djupt.
Ni ger dem för mycket vatten.
Håll mun.
Straffet för fönstertitteri är ½ år.
-Hej, Stella. -De har inga fönster i fängelset.
Förr stack man ut ögonen med glödande järn.
Är nån av era bikinibombnedslag värd ett glödande järn?
Ja, gud bevars... Vi har blivit ett släkte fönstertittare.
Folk borde gå ut och titta in i sina egna hem.
Vad sägs om den hemkokta filosofin?
-Det Bästa, aprilnumret 1939. -Jag citerar bara de bästa.
-Du behöver inte ta tempen i dag. -Försök komma över 40.
Jag borde ha varit zigensk spådam i stället för sjuksköterska.
Jag kan lukta mig till trubbel på långt håll.
Ni minns börskraschen -29, va? Jag förutspådde den.
Hur då?
Det var lätt. Jag var sköterska åt en direktör på General Motors.
Njursjukdom, sa de. Nerverna, sa jag.
Och jag frågade mig själv: Vad har General Motors att vara nervösa för?
Överproduktion, tänkte jag. Kollaps.
När General Motors måste gå på toa tio gånger om dan är landet sjukt.
Ekonomiskt sett har njursjukdomar absolut inget med börsen att göra.
Börsen kraschade väl? Jag känner doften av trubbel här i er lägenhet.
Först bryter ni benet och börjar titta ut genom fönstret.
Och ser saker ni inte borde se. Trubbel.
Jag kan se er i rätten omgiven av advokater i dubbelknäppt kostym.
Ni vädjar: "Ordföranden, det var bara lite oskyldigt skoj."
"Jag älskar mina grannar som en far."
Domaren säger: "Grattis, ni har blivit far till tre års fängelse."
Just nu hade jag välkomnat trubbel.
-Ni har hormonbrist. -Hur syns det på termometern?
Badnymferna ni tittat på har inte höjt er temp en grad på en månad.
En vecka till.
-Du har rätt, det blir trubbel här. -Jag visste det.
Värmer du nånsin upp det där?
Blodcirkulationen måste kämpa lite.
-Vad då för trubbel? -Lisa Fremont.
Hon är en vacker ung flicka och ni är en hyfsat frisk ung man.
-Hon vill gifta sig. -Det är normalt.
Jag vill inte gifta mig. Jag är inte redo för äktenskap.
Alla är redo när rätt flicka kommer.
Och Lisa Fremont är rätt flicka för alla förnuftiga män som kan se.
-Hon duger väl. -Har ni grälat?
-Laddar pappan hagelbössan? -Va? Snälla Stella...
Vissa otroligt lyckliga äktenskap har börjat under vapenhot, så att säga.
Hon är inte tjejen för mig. Hon är för perfekt.
Hon är för begåvad, för vacker, för sofistikerad.
För mycket av allt som jag inte vill ha.
Är det ni vill ha nåt som ni kan tala om?
Det är enkelt, Stella. Hon hör hemma i den fina Park Avenue-atmosfären.
Dyra restauranger, cocktailpartyn.
Hon passar in överallt.
Kan du se henne resa jorden runt med en fattig fotograf?
Om hon bara vore vanlig.
-Ska ni aldrig gifta er? -Jag gifter mig nog en dag.
Med en som inte bara ser livet-
-som en ny klänning, en hummer- middag och den senaste skandalen.
Jag behöver en kvinna som är villig-
-att resa överallt och göra allt.
Det ärligaste vore att göra slut.
-Låta henne hitta en annan. -Ja, jag kan höra er nu...
"Försvinn ur mitt liv, underbara kvinna, du är för god för mig."
Mr Jefferies, jag är ingen bildad kvinna, men en sak kan jag säga...
När en man och en kvinna gillar varandra-
-ska de frontalkrocka som två taxibilar på Broadway.
De ska inte analysera varandra som två preparat.
Man kan närma sig äktenskapet på ett intelligent sätt.
Inget har gett mänskligheten så mycket problem som intelligens.
-Vi har utvecklats känslomässigt. -Struntprat.
Förr mötte man nån, blev kär och gifte sig. Nu läser man böcker.
Använder fina ord, psykoanalyserar varandra.
Tills man inte kan skilja på hångel- fest och stadstjänstemannaprov.
Folk har olika känslomässiga nivåer.
När vi gifte oss var jag och min man helt misanpassade.
Vi är fortfarande missanpassade och har älskat varje minut av det.
Så bra. Gör du en macka åt mig?
Jag ska. Jag brer på lite sunt förnuft.
Lisa är vansinnigt förälskad i er. Mitt råd är: gift er med henne.
Har hon betalat dig mycket?
Här är nyckeln.
Om ni vill nåt, ring bara.
Fönstershoppare!
-Hur är det med benet? -Det gör lite ont.
-Och magen? -Tom som en fotboll.
-Och ditt kärleksliv? -Inte för aktivt.
Nåt annat som stör dig?
Vem är du?
Läst uppifrån och ner...
Lisa...
...Carol...
...Fremont.
Den Lisa Fremont som aldrig bär samma klänning två gånger?
Bara för att det förväntas av henne. Direkt från planet från Paris.
-Tror du att den säljer? -Beror på priset.
Flygbiljetten över, tullar, dolda avgifter, lite avans...
-Ett fynd för 1 100 dollar. -Klänningen borde börsnoteras.
-Vi säljer ett dussin såna om dan. -Köper skattmasar dem?
Det vore värt att betala för detta evenemang.
-Är det nåt stort på gång nånstans? -Ja, här. Det är en viktig kväll.
Det är en helt vanlig onsdag. Almanackan är full av dem.
Det är premiär på den sista veckan av tragedin "L.B. Jefferies i Gips".
Det har inte varit stor efterfrågan på biljetter.
Det är för att jag har köpt alla. Cigarettetuiet har sett bättre dar.
Det köpte jag i Shanghai. Som också har sett bättre dar.
Det är sprucket och du använder det aldrig. Det är för utsirat.
Du får ett enkelt silveretui med dina initialer på.
-Slösa inte dina pengar på sånt. -Jag ville göra det.
Ska vi äta middag på "21"?
Har du en ambulans på gatan?
Bättre upp... Jag har "21".
Tack för att du väntade, Carl. Köket är där inne till vänster.
Jag tar vinet.
-God kväll, mr Jefferies. -Ställ allt i ugnen på låg värme, Carl.
Vi öppnar vinet.
-Det är en Montrachet. -Ta stora glas. Och korkskruven.
-Tillräckligt stora? -Ja.
Jag kan inte tänka mig nåt tristare. Sista veckan måste vara värst.
Låt mig göra det.
Jag vill få av gipset och sätta igång.
Jag ska ge dig en vecka som du aldrig glömmer.
-Det här räcker till taxin också. -Tack.
Låt det väl smaka, mr Jefferies.
Vilken dag jag har haft.
-Är du trött? -Inte alls.
Först försäljningsmöte, sen fort iväg till en drink med madame Dufresne.
Hon hade spionrapporter från Paris.
Sen var jag på "21" och åt lunch med folket på Harper's Bazaar.
Sen två visningar i olika stadsdelar.
Sen cocktail med Leland och Slim Hayward. Sen hem och byta om.
Säg mig, säg mig... Vad hade mrs Hayward på sig?
Hon var så fin i en gudomlig italiensk, handtryckt muslin...
Italiensk?
Jag planterade tre godingar i skvallerspalterna åt dig.
Man kan inte köpa sån reklam.
En dag vill du kanske öppna egen ateljé här.
Hur ska jag driva den från Pakistan?
Jeff... Är det inte dags att komma hem? Du kan välja dina jobb.
-Jag önskar det fanns nåt jag ville ha. -Skapa ett själv.
-Lämna tidningen, menar du? -Ja, för din egen skull - och för min.
Jag kan skaffa massor av jobb. Mode, porträtt...
-Skratta inte, det kan jag. -Det är det jag är rädd för.
Kan du se mig komma till visningen-
-i militärkängor och tre dars stubb?
Jag kan se dig stilig och framgångsrik i mörkblå flanellkostym.
Ska vi inte sluta prata strunt nu?
Det är bäst att jag börjar duka.
Fröken Ensam... Det behöver du aldrig oroa dig för.
Ser man min lägenhet härifrån? Ända borta på 63rd Street?
Nej, men vi har en lägenhet här som nog är lika populär som din.
Du minns så klart Fröken Torso, balettdansösen.
Hon är som en bidrottning som väljer bland sina drönare.
Hon gör en kvinnas svåraste jobb: hon håller vargarna stången.
Hon valde den som ser rikast ut.
-Hon är inte kär i nån av dem. -Hur ser du det härifrån?
Du sa att det liknade min lägenhet, va?
Var kommer den fina musiken ifrån?
Det är en låtskrivare där borta i ateljévåningen.
Han bor ensam. Han var nog väldigt olyckligt gift.
Den är förtjusande.
Det är nästan som om den skrevs speciellt för oss.
Inte undra på att han har så stora problem med den då.
Ja, du kan inte klaga på maten.
Lisa, den är perfekt.
Som alltid.
Det är inte så stor skillnad på hur folk lever.
Alla äter, talar, dricker, skrattar, bär kläder...
Säger du det för att du inte vill säga sanningen eller dölja nåt, förstår jag.
Jag döljer ingenting.
Vad skiljer det här stället från andra?
-Man kan leva på båda ställena. -Vissa kan...
Varför resa runt och fotografera? Som att vara turist på evig semester.
Det är din åsikt. Jag tycker...
Det är löjligt att säga att det bara kan göras av särskilt utvalda.
Det var ett sant påstående som jag kan styrka om du håller tyst en stund.
Är dina åsikter lika ohövliga som ditt uppförande vill jag nog inte höra.
"Jag passar inte här, du inte där"...
Ska vi födas och dö på samma ställe?
Tyst!
-Har du ätit fiskhuvuden och ris? -Självklart inte.
Du kanske måste i mitt sällskap.
Har du försökt hålla dig varm i en C-54:a på 15 000 fots höjd?
Det gör jag för jämnan efter lunch.
Har du blivit beskjuten? Nedslagen för att dina bilder avslöjat nån?
Höga klackar passar fint i djungeln.
Nylonstrumpor och sidenunderkläder-
-gör succé i Finland innan du fryser ihjäl.
Jag vet i alla fall att klä mig rätt.
Försök hitta en regnrock i Brasilien till och med när det inte regnar.
I mitt jobb bär man en väska.
Man bor i transportmedlen. Man sover lite och badar mindre.
Ibland är maten gjord på djur man inte ens kunde se på när de levde.
Du behöver inte vara avsiktligt vidrig för att imponera på mig.
Jag försökte få det att låta bra.
Du måste inse att du inte är ägnad för ett sånt liv. Få människor är det.
-Du är för envis att diskutera med. -Jag är bara ärlig.
En sämre man hade sagt att det var en enda lång semester-
-och jag hade blivit gruvligt besviken.
Vänta nu...
Om du vill bli elak, inte mig emot.
Nej, det kan jag inte säga att jag vill.
Så du vill inte stanna här och jag får inte följa med dig?
-Det vore fel. -Tror du inte att vi kan förändras?
Just nu verkar det inte så.
Jag älskar dig och struntar i vad du jobbar med.
Jag vill bara vara en del av det.
Trist att jag bara kan vara del av det genom att prenumerera på tidningen.
Jag är inte tjejen jag trodde jag var.
Det är inget fel på dig, Lisa. Du har stan i din hand.
Inte hela stan, verkar det.
-Farväl, Jeff. -Du menar väl "hej då"?
-Jag menar det jag sa. -Lisa! Kan vi inte bara...
Kan vi inte bara bevara allt som det är?
-Utan framtid? -När ska vi träffas igen?
Inte på mycket länge.
I alla fall inte förrän i morgon kväll!
-Vad ska det där föreställa? -Den heter "Hunger".
Man trodde regnet skulle ge svalka.
-Men värmen blev bara fuktig. -Just det, precis där.
Försäkringsbolaget vore gladare om ni sov i sängen och inte i rullstolen.
-Hur visste du det? -Era blodsprängda ögon.
Ni måste ha tittat ut i flera timmar. Vad gör ni om nån ertappar er?
Ta fröken Torso... Hon är verkligen "ät, drick och var glad"-tjejen.
Hon blir tjock, försupen och olycklig.
På tal om olycka... Fröken Ensam drack sig till sömns igen - ensam.
Stackars liten. Men hon kanske finner lyckan en dag.
Och gör en man olycklig.
Kan ingen här förbarma sig?
Nej, men säljaren kan snart bli ledig.
-Ska han och frun gå skilda vägar? -Jag förstår inte...
Han gick ut flera gånger i regnet bärande på varuprovsväskan.
-Han är ju försäljare. -Vad säljer man mitt i natten?
Ficklampor. Självlysande urvisare. Husnummer med lampa i.
Det tror jag inte, det tror jag inte.
Jag tror att han tog med nåt ut från lägenheten.
Sina ägodelar. Han sticker från henne, den fegisen.
Ibland är det värre att stanna än att fly.
Det krävs en riktigt usel karl för att göra nåt sånt.
I morse då? Hände det nåt mer?
-Nej, persiennerna var nerdragna. -I den här värmen?
De är uppdragna nu.
Tillbaka!
-Vad är det? -Visa dig inte.
Säljaren tittar ut genom fönstret.
-Han ser dig. -Jag har blivit uttittad förut.
Det är ingen vanlig blick.
Det är en blick en man har när han tror att nån kan se honom.
Gå därifrån! Han blir arg på dig.
Adjö, mr Jefferies. Vi ses i morgon.
Och sov inte i stolen nu igen.
Fantastisk konversatör!
Stella? Ta ut kikaren ur fodralet och ge den till mig.
Trubbel. Jag känner doften av det.
Det blir skönt när de slår sönder gipset så jag kan komma härifrån.
Hur långt måste en tjej gå innan du ser henne?
Är hon vacker nog behöver hon inte gå nånstans.
Hon behöver bara vara.
Är inte jag det? Titta på mig.
Jag är inte på andra sidan rummet.
Dina tankar är det.
När jag vill ha en man så vill jag ha hela honom.
-Har du aldrig några problem? -Jag har ett nu.
-Det har jag med. -Berätta om det.
Varför skulle en man-
-lämna sin lägenhet tre gånger en regnig natt med en resväska-
-och gå in igen tre gånger?
Han gillar fruns mottagande.
Nej, inte den här säljarens fru.
-Varför gick han inte till jobbet i dag? -Hemarbete är mycket intressantare.
Vad är intressant med en slaktarkniv och en liten såg-
-inslagen i tidningar?
Ingenting, tack och lov.
Varför har han inte varit i sin frus sovrum i dag?
Det vågar jag inte svara på.
Lisa...jag kan svara på det. Nåt är fruktansvärt galet.
-Med mig, är jag rädd för. -Vad tror du?
Nåt som är fruktansvärt.
Han gick ut för några minuter sen i undertröja och har inte kommit igen.
Det måste vara ett fruktansvärt jobb att tackla.
Hur börjar man stycka en människokropp?
Jeff, ärligt talat... Du börjar skrämma mig.
Jeff, hörde du vad jag sa? Du börjar skrämma...
Han kommer tillbaka.
Du skulle se dig! Att titta ut genom fönstret för att fördriva tid är en sak-
-men att göra som du, med kikare och vilda fantasier om allt du ser...
-Det är sjukt! -Tror du att det roar mig?
Om du inte slutar så går jag härifrån. Vad är det du tittar på?
Jag vill veta vad som hände med säljarens fru. Gör det mig galen?
-Varför skulle nåt ha hänt? -Mycket tyder på det.
Hon är invalid och behöver vård. Men ingen har varit hos henne i dag.
-Hon är kanske död. -Var är doktorn, begravningsfirman?
Hon kanske sover på en tablett. Han är där nu. Det finns inget att se.
Jag har sett det genom fönstret.
Käbbel, gräl, mystiska nattliga utflykter, knivar, sågar och rep.
Sen i går kväll har jag inte sett frun. Var tror du att hon är?
Han kanske lämnar sin fru.
Många har knivar, sågar, och rep. Och många män talar inte med sin fru.
Frun tjatar och de börjar bråka, men bråken slutar väldigt sällan med mord.
Det är svårt att undvika det ordet, va?
Du såg allt han gjorde, va? Du såg för att persiennen var uppe.
Han gick ut i trappen, ut på gatan och in på gården.
Hade en mördare låtit dig se det? Hade han inte dragit ner persiennen?
-Just därför är han smart. -Men inte du.
En mördare hade aldrig visat upp sitt brott innanför ett öppet fönster.
Det pågår nog nåt mer ondskefull bakom de där fönstrena.
Ingen kommentar.
Vi tar det från början, Jeff.
Berätta allt du såg...
...och vad du tror att det betyder.
Namnet på brevlådan en trappa upp mot gården är mr och mrs Lars...
...L-A-R-S. Lars Thorwald.
-Vilket nummer är det? -West Ninth Street 125.
-Vilket är mitt nästa uppdrag? -Stick hem.
All right. Vad gör han nu?
Han sitter i vardagsrummet, i mörkret. Han har inte närmat sig sovrummet.
Stick hem och sov nu. Hej då.
-Vad gäller det, Jeff? -Jag kan inte förklara det på telefon.
-Är det viktigt? -Bara ett mord i kvarteret.
-Sa du mord? -Ja, jag sa mord.
-Lägg av nu. -Jag fixar jobb åt dig.
-Ett mord gläder en mordutredare. -Jag jobbar inte. Jag är ledig i dag.
-Jag plåtar allra bäst när jag är ledig. -Jag tittar in.
Signe dig, Stella.
Titta... Det är en ren fröjd att se. Inte konstigt att din man älskar dig.
Ringde ni polisen?
Nej, det var ingen officiell anmälan.
Jag ringde en gammal vän. En gammal grinig vän till mig.
Var tror ni att han styckade henne?
Så klart...i badkaret. Det är bara där han kan skölja bort allt blod.
Det är bäst att han får ut kofferten innan den börjar läcka.
Harry?
Titta, mr Jefferies!
Jag trodde att Doyle skulle komma innan kofferten försvann.
Vänta. Jag ska se vad fraktfirman heter.
Jag håller ett öga på gränden.
Rikssamtal.
Du såg varken mordet eller liket. Hur vet du att det var mord?
Allt han gjort har varit skumt.
Nattliga utflykter, knivar, sågar, koffertar med rep. Och frun är borta.
Det låter mystiskt. Men det kan vara mycket. Mord är det minst troliga.
Säg inte att han är en arbetslös trollkarl som roar sina grannar.
Vilken idiot mördar inför 50 fönster?
-För att sen vänta på polisen? -Gör din plikt och haffa honom.
Du har mycket att lära dig om mord. Idioter har begått så smarta mord-
-att det krävts hundra poliser för att avslöja dem.
Säljaren hade inte mördat frun och lagt henne i en magasinerad koffert.
-Det har säkert gjorts. -Det mesta har gjorts - i panik.
Det är en vild chansning. Han är kvar hemma och har inte panik.
Tror du att jag har hittat på allt?
-Du såg nåt som enkelt kan förklaras. -Hur då?
-Frun är bortrest. -Hon är sjuk.
Ja, du sa det...
Nej, Jeff, jag måste kila.
Jag rapporterar inte in det, men jag ska snoka lite själv.
-Så slipper du löjlig publicitet. -Tack.
Vi vet att frun är borta, så jag försöker ta reda på var hon är.
-Har du haft huvudvärk på sistone? -Inte förrän du kom.
Det gör över. Precis som hallucinationerna. Vi ses.
Kila iväg nu.
Han har kontrakt på sex månader och har bott här i lite drygt 5½.
Han är tyst och dricker med måtta.
Betalar räkningar i tid och livnär sig på att sälja smycken som grossist.
-Grannarna umgås inte med paret. -Frun får de aldrig umgås med.
Hon lämnade aldrig lägenheten. Förrän i går morse - klockan sex.
Klockan sex? Jag tror att det var då jag somnade.
Så synd. Paret Thorwald lämnade lägenheten just då.
-Känner du dig lite dum? -Inte än.
-Hur är det med din fru? -Jo, bara bra.
-Vem sa att de gick då? -Vilka...?
-Paret Thorwald vid klockan sex. -Vicevärden och två hyresgäster.
De var hemskt säkra på sin sak. Paret Thorwald skulle till stationen.
Hur kunde nån gissa det, Tom? Stod det "bara till centralen" på väskorna?
Vicevärden mötte Thorwald sen. Han sa att frun hade åkt ut på landet.
Vicevärden låter praktisk... Har du kollat hans bankkonton på sistone?
Vad är hans upplysningar värda?
Uppgifter i andra hand om nåt mördaren Thorwald sagt.
Var det nån som såg frun stiga på tåget?
Allt började när du sa att hon mördats.
Har nån sett henne mördas?
Vill du lösa mordet eller göra mig till åtlöje?
Om möjligt, både och.
Gör det ordentligt och sök igenom Thorwalds lägenhet efter bevis.
-Det kan jag inte göra. -Inte nu, men när han går ut.
-Det han inte vet har han inte ont av. -Jag får inte göra det.
Har han ett frikort hos polisen eller nåt?
Gör mig inte arg. Inte ens en krimare kan gå in och söka igenom en våning.
-Om jag ertappas får jag sparken. -Se till att du inte ertappas då.
Om du hittar nåt har du löst ett mord. Annars rentvår du honom.
Med risk för att låta förstockad vill jag påminna dig om författningen-
-och "order om husrannsakan" utfärdad av en kritisk domare.
-Han måste be om bevis. -Ge honom bevis.
Jag kan höra mig: "Ordföranden, jag har en vän som är amatördeckare."
"Och häromkvällen efter en bastant middag..."
Han kastar strafflagen i skallen på mig - samtliga sex volymer!
-I morgon finns det inga bevis kvar. -Det är kriminalarens mardröm.
Vad behöver du för husrannsakan? Blodiga fotspår fram till dörren?
Du behöver inte håna mig. Du bad om hjälp. Du låter som en skattebetalare.
Hur stod vi ut med varandra på planet i tre år under kriget?
Jag kör till stationen och kollar Thorwalds version.
Hitta kofferten i stället. Mrs Thorwald ligger i den.
Det glömde jag nästan... Det låg ett vykort i Thorwalds brevlåda.
Postat 15.30 i går i Merrittsville. Det är tolv mil norr om stan.
"Kom fram som jag skulle. Mår redan bättre. Kram Anna."
Är den där...Anna...den jag tror?
Mrs Thorwald.
-Är det nåt du behöver, Jeff? -Skicka hit en duktig mordutredare.
-Hallå? -Mrs Doyle? Det är Jeff igen.
-Har Tom kommit? -Inte än.
-Har du inte hört nåt från honom? -Nej. Är det viktigt, Jeff?
-Jag är rädd för det. -Jag ber honom ringa.
Nej, be honom komma hit så fort han kan. Thorwald verkar sticka.
-Vem är Thorwald? -Han vet.
-Och Thorwald är en man, så lugn. -Hej då, din dummer.
Rikssamtal igen.
Hej.
Vad har du gjort med håret? Se på Thorwald. Han sticker för gott.
-Han verkar inte ha bråttom. -Han har lagt fram allt på sängen.
Skjortor, kavajer, rockar, strumpor. Fruns alligatorskinnsväska...
Han hade gömt den i byrån. Den låg där.
Han tog ut den och ringde riks.
Han hade fruns smycken i väskan. Han rådfrågade nån på telefon.
-Nån som inte var hans fru? -Han bad aldrig henne om råd.
Hon gav honom många, men han bad aldrig om dem.
-Undrar vart han ska. -Vet inte.
-Tänk om han inte kommer tillbaka. -Jo då, hans kläder ligger kvar.
-Då antar jag att vi kan tända nu... -Inte än!
Okej, du kan tända nu. Han måste ha gått åt höger.
Jag kan inte koncentrera mig.
-Har du tänkt på Thorwald? -Och dig och din vän Doyle.
-Har han hört av sig? -Nej.
Han skulle kolla stationen och kofferten och håller nog på.
-Tänker du på nåt? -Det stämmer inte.
Kvinnor är inte så oförutsägbara.
Jag kan inte gissa vad du tänker.
En kvinna har en favorithandväska som hänger lättåtkomlig på sängen.
Varför reser hon plötsligt bort utan den?
Hon visste inte att hon skulle resa och behövde inte väskan.
Det hade bara hennes man vetat.
Och kvinnor förvarar inte smycken i väskan där de blir helt förstörda.
-Gömmer de dem i makens låda? -Nej.
Och de lämnar dem inte hemma.
En kvinna som åker bort tar alltid med smink, parfym och smycken.
-Sånt bara kvinnor vet? -Grundutrustningen.
Man lämnar det inte i makens låda i sin favoritväska.
Jag håller på dig, gumman. Tom Doyle har ett bra svar på det.
-Att mrs Thorwald gick kl. 6? -Enligt vittnena.
Jag kan upplysa Doyle om att det inte kan ha varit mrs Thorwald.
-Vittnena då? -De såg säkert en kvinna.
Men det var inte mrs Thorwald. Det vill säga - inte än.
Åh katten?
Kom hit.
Jag vill se din vän när han hör det. Han låter inte som en duktig polis.
Döm honom inte för hårt. Han arbetar träget.
-Jag önskar att han kunde komma. -Lugn, vi har hela natten på oss.
-Vi har hela vad då? -Natten. Jag stannar hos dig.
Det får du höra med min värd om.
Jag är ledig hela helgen.
Vad fint, men jag har bara en säng.
Om du säger mer stannar jag i morgon natt också.
Jag kan inte ge dig nån pyjamas.
Du sa att jag var tvungen att leva ur en resväska.
-Din är inte så liten. -Är det en resväska?
En Mark Cross övernattningsväska.
-Kompakt, men fullt tillräcklig. -Du hade bråttom när du packade.
Titta. Visst är det fantastiskt?
Jag byter min kvinnliga intuition mot en säng för natten.
Det kan jag gå med på.
Det är den sången igen.
Var får en man inspiration till att skriva en sån sång?
Han får det av värdinnan en gång i månaden.
Den är otroligt vacker.
-Jag önskar att jag var kreativ. -Det är du.
Du har enorm fallenhet för att skapa besvärliga situationer.
-Övernatta här objuden...! -Överraskningsanfall är effektiva.
Du glömmer dina deckare. De blir alltid räddade av sin allt i allo-tjej.
Hon som räddar honom från förföriska dansare-
-och överdrivet lidelsefulla rikemansdöttrar?
-Men de gifter sig aldrig. Märkligt. -Det är skumt.
-Jag glider in i nåt mer bekvämt... -För all del.
In i köket för att ordna kaffe åt oss.
Konjak också.
Harry!
Jeff...
-Vad vet du mer om Thorwald? -Jag trodde han skulle smita från oss.
Han har lagt fram allt han äger på sängen för att packa ner det.
Jag värmer bara lite konjak. Mr Doyle, förmodar jag.
-Tom, det här är Lisa Fremont. -God kväll.
Vi tror att Thorwald är skyldig.
Akta dig, Tom.
-Kommissarie Doyle? -Han är här. - Till dig.
-Kommissarie Doyle? -Ja.
Kaffet är strax klart. Jeff, ska du inte berätta för honom om smyckena?
Han har gömt sin frus smycken bland sina kläder.
-Är det verkligen fruns smycken? -De låg i hennes favorithandväska.
Det var inte mrs Thorwald som gick med honom i går morse.
Kvinnor lämnar inte sina smycken hemma när de reser bort.
Du behöver egentligen inte de här upplysningarna, va?
Det behöver jag faktiskt inte.
Lars Thorwald är inte mer mördare än vad jag är.
-Kan du förklara allt som händer där? -Nej, och det kan inte du heller.
Du ser in i folks privata världar där de gör mycket oförklarligt.
-Som att mörda frun. -Den tanken är ett villospår.
-Kniven och sågen då? -Har du aldrig ägt en såg?
Hemma i garaget hade jag...
Hur många har du styckat med den? Eller med alla knivar du nånsin ägt?
-Din logik är bakvänd. -Frun, kofferten och smyckena då?
Han köpte en biljett på stationen och satte frun på tåget till Merritsville.
-Massor av vittnen såg dem. -Den kvinnan var inte mrs Thorwald.
Kvinnlig intuition säljer tidningar, men i realiteten är det en saga.
Jag har ödslat år på att följa spår som byggde på kvinnlig intuition.
Du hittade inte kofferten och det du säger är ett gammalt tal.
Jag hittade kofferten.
Är det normalt att binda ihop en koffert med tjocka rep?
-När låset är trasigt, ja. -Vad hittade du i kofferten då?
Mrs Thorwalds kläder. Rena och välpackade. Presentabla.
-Lät du era tekniker titta på dem? -Jag skickade iväg dem igen.
Varför skulle en kvinna som gör en kort resa ta med allt hon äger?
Låt kvinnopsykologen svara på det.
-Hon tänkte inte komma hem. -Det kallas "familjeproblem".
Varför sa han då inget till värden? Jo, för att han dolde nåt.
-Säger du allt till din värd? -Jag sa åt dig att akta dig.
Om jag aktat mig i spaningsplanet hade du aldrig tagit kunnat ta fotona-
-som gav dig medalj, bra jobb och berömmelse och pengar.
Ska vi inte sitta och dricka en konjak eller två och glömma allt det här?
Vi kan ljuga om den gamla goda tiden under kriget.
-Är ni färdig med fallet? -Det finns inget fall att bli färdig med.
Vad sägs om konjaken?
Ja, jag antar att ni har rätt.
Ja, jag får nog sticka hem och sova lite.
Jag är inte van vid konjakskupor.
Jeff, om du behöver mer hjälp, titta i gula sidorna i telefonkatalogen.
-Jag älskar dräpande sortirepliker...! -Vem var kofferten adresserad till?
-Mrs Anna Thorwald. -Vänta och se vem som hämtar den.
Telefonsamtalet... Det gjorde inget att de fick ditt nummer?
-Beror på vem det var. -Polisen i Merritsville.
Kofferten hade hämtats. Av Anna Thorwald. Sitt inte uppe för länge.
Titta.
Han är rätt ung, va?
Hur mycket jag än avskyr att ge Thomas J. Doyle rätt-
-så har han rätt i att det är rätt privat det som händer där ute.
Är det etiskt att titta på en man i kikare och med teleobjektiv?
Är det etiskt om man bevisar att han inte har begått nåt brott?
-Jag vet inget om bakgårds-etik. -Fast de kan ju syna mig om de vill.
Om nån kom in hit hade de inte trott sina ögon.
Vi är bedrövade för att vi fått veta att en man inte mördade sin fru.
Vi är två makabra typer.
Vi borde vara lite glada för att den stackars kvinnan lever och mår bra.
Vad hände med att man skulle älska sin nästa och granne?
Jag tror att jag börjar väcka liv i det i morgon.
Jag börjar med Fröken Torso.
Inte om jag måste flytta in i en lägenhet tvärs över gården-
-och dansa de sju slöjornas dans en gång i timmen.
Kvällens föreställning är slut.
En försmak av det som komma skall.
Trodde Doyle att jag hade stulit den här väskan?
Nej, Lisa, det tror jag inte att han gjorde.
-Vad tycker du? -Tja, jag...
-Jag formulerar om frågan. -Tack.
-Tycker du om den? -Ja, jag tycker om den.
Det är hunden.
Den är död. Den är strypt, nacken är bruten.
Vem av er har mördat min hund?!
Ni vet inte vad ordet granne betyder.
Grannar tycker om varandra, talar med varandra-
-och bryr sig om varandra. Men det gör ingen av er.
Jag trodde inte att ni var så usla att ni dödar en värnlös snäll hund.
Den enda i hela kvarteret som tyckte om nån!
Dödade ni honom för att han tyckte om er?!
Tom Doyle övertygade mig nästan om att jag hade fel.
Titta. Av alla på gården var det bara en person som inte kom till fönstret.
Varför skulle Thorwald döda en liten hund?
För att den visste för mycket?
-Är det värt att vänta hela dan på? -Städar han?
Han skurar badrumsväggarna.
Det måste ha sprutat mycket.
Det tänker vi ju. Han mördade henne där inne och måste få bort allt blod.
-Så du säger, Stella. -Mord kan inte beskrivas snyggt.
Lisa...där borta på hyllan ligger det en liten gul ask. Ser du den?
-Översta hyllan? -Ja. Ta med betraktningsapparaten.
De är runt två veckor gamla.
-Hoppas det inte bara är bensprattel. -Vad letar du efter?
Har jag rätt, så har jag löst ett mord.
-Mrs Thorwald? -Nej...
Nej, hunden.
Jag tror att jag vet varför Thorwald dödade hunden. Vad ser du?
Ta ner den. Titta nu igen. Och ta ner den. Ser du?
-Det är bara en bild av gården. -Med en viktig förändring.
-Blommorna i Thorwalds rabatt... -Där hunden gick och nosade?
Där hunden grävde. Se på blommorna.
De två gula zinniorna närmast oss är inte lika höga längre.
Sen när krymper blommor?
-Nåt ligger begravt där. -Mrs Thorwald...
Du har inte sett många kyrkogårdar.
Mr Thorwald kan knappast gräva ner fruns lik i en kvadratfot stor grav.
Om han inte grävt ner henne stående. Då behövde han inte kniv och såg.
Nej, jag tror att hon är utspridd över hela stan. Ett ben i East Rive...
-Snälla Stella! -Där ligger nåt. Blommorna har rörts.
-Kniven och sågen? -Ring Doyle.
Nej, vänta tills det blir lite mörkare. Då gräver jag upp dem.
Du gräver inte inte upp nånting och får din nacke bruten.
Vi ringer Doyle först när jag har liket. Vi måste komma in i lägenheten.
Han packar.
Ta en penna åt mig. - Stella, ta anteckningsblocket.
VAD HAR DU GJORT MED HENNE?
Du mördade henne, Thorwald.
-Akta, Lisa, han kommer. -Hon skulle inte ha fått göra det.
Tack och lov att det är över.
-Får jag ta ett glas? -Visst, varsågod.
Han ska iväg, frågan är bara när.
-Får jag låna ditt bärbara nyckelhål? -Bara du säger vad du tittar på.
Jag undrar...
Fröken Ensam la nyss fram kapslar med sömnmedel.
Jag har tagit tillräckligt många för att söva hela Hackensack.
-Har hon så det räcker för att... -Nej, men det gör resten lättare.
Var det inte nära ögat? Hur reagerade han när han såg lappen?
Den minen hade inte gett honom ett snabblån i banken.
Jeff, handväskan.
Anta att mrs Thorwalds vigselring finns bland smyckena i handväskan.
När han ringde höll han upp tre ringar.
En med en diamant, en med en stor sten och en enkel guldring.
Hon hade aldrig lämnat vigselringen. Stella, lämnar du din hemma?
Enda sättet att få av mig ringen vore att hugga av mitt finger.
Vi går ner och ser vad som ligger begravt i trädgården.
Jag har alltid velat träffa mrs Thorwald.
Har du en spade?
-Det finns nog en i källaren. -Om du är känslig, titta inte.
Jag vill bara inte att ni slutar som hunden.
Det ligger nåt i det.
Ta den här. Vi ska inte ta några risker.
Ge mig telefonkatalogen.
-Jag kanske kan få ut honom. -Vi behöver några minuter.
Jag försöker ge oss en kvart.
Thorwald...
Chelsea 2-7099.
Vi kanske kan skrämma honom igen.
"Vi" stämmer inte så bra. Det är ju ni som tar alla risker.
-Röstar vi för att han får vara med? -Enhälligt.
Lyft luren, Thorwald.
Du är nyfiken.
Du undrar om det är din flickvän, som du mördade för. Svara nu!
Fick ni min lapp? Nå, fick ni den, Thorwald?
-Vem är ni? -Det kan ni få veta.
-Kom till baren på hotell Albert nu. -Varför skulle jag komma?
Ett litet affärsmöte för att göra bouppteckning efter er döda fru.
-Jag vet inte vad ni menar. -Sluta, annars ringer jag polisen.
-Jag har bara 100 dollar. -Alltid en början.
Jag är på hotell Albert nu. Jag håller utkik efter er.
Kom, Stella.
En av er tittar på mitt fönster. Kommer han bränner jag av en blixt.
-Hos Doyle. -Det är L.B. Jefferies.
-Vem är ni? -Barnvakten.
-När kommer de? -Jag ska vara här till ett.
De skulle ut och äta och kanske gå på nattklubb.
Be honom ringa L.B. Jefferies. Jag kan ha en överraskning till honom.
-Har vi ert nummer? -Han har det. God kväll.
Stella hade fel om Fröken Ensam.
Lisa, vad gör du? Nej!
Lisa, vad gör du? Klättra inte...
Stick därifrån nu!
Hon sa att vi skulle ringa Thorwalds telefon när vi såg honom.
-Jag ringer nu. -Ge henne en minut till.
Fröken Ensam...? Ring polisen!
Koppla mig till polisen, distrikt 6.
Mr Jefferies, musiken stoppade henne.
Lisa!
Vaktdistrikt 6, Allgood.
En man överfaller en kvinna på West Ninth Street 125, en trappa.
-Skynda er. -Ert namn?
L.B. Jefferies. Chelsea 2-5598.
Två minuter.
Åh nej...!
Jeff!
Lisa... - Vad gör vi, Stella?
Där kommer de.
-Varför avslöjar hon honom inte? -Hon är smart.
-Polisen tar henne. -Då kommer hon därifrån.
Titta, vigselringen!
Släck! Han har sett oss!
-Hur länge tror du han stannar där? -Inte tills hyreskontraktet löper ut.
Ta min plånbok i skrivbordslådan. Jag måste ställa borgen för Lisa.
Låt henne sitta i arresten till på tisdag. Då kan du smyga iväg.
127 dollar. Borgen för första inbrottet är runt 250.
Lisas handväska.
-Hur mycket har hon? -50 cent.
-Jag har 20 dollar i min väska. -Resten då?
När poliserna ser Lisa får hon rabatt.
-Skynda dig! - Jefferies. -Vad är det nu?
-Doyle, nu har jag nåt jättestort. -Varför ringde jag?
Förstör inte kvällen med fler mord.
-Lisa sitter i arresten, hon greps. -Din Lisa?
Du skulle ha sett henne. Hon bröt sig in hos Thorwald.
Sen kom han tillbaka och jag fick ringa polisen.
-Hon kom därifrån med bevis. -Som vad då?
Mrs Thorwalds vigselring.
Om hon levde hade hon burit sin ring, va?
-Det är möjligt. -Absolut! Och han dödade en hund.
Hunden grävde i trädgården efter nåt han hade grävt ner där.
-Ett gammalt skinkben? -Jag vet inte vad han kallade frun.
Och alla nattliga utflykter med metallväskan...
Han tog inte ut sina ägodelar, för de finns kvar i lägenheten.
-Tror du att det var skinkbenet? -I småbitar.
Och han ringde bara riks.
Om han ringde sin fru dan efter hon åkte, när hon kommit till Merritsville-
-varför skickade hon då ett vykort till honom om att hon kommit fram?
-Vart kördes Lisa? -Till distrikt 6. Jag ställer borgen.
Det behövs kanske inte. Jag fixar det.
Han vet att han är iakttagen. Skynda dig.
Om det med ringen stämmer kanske vi hämtar honom. Hej då.
Tom, jag tror att Thorwald har stuckit. Jag ser inte...
Hallå...?
Vad vill ni ha av mig?
Er vän flickan kunde ha avslöjat mig. Varför gjorde hon inte det?
Är det mycket pengar ni vill ha? Jag har inga pengar.
Säg nåt.
Säg nåt, säg vad ni vill ha!
-Kan ni skaffa tillbaka ringen åt mig? -Nej.
-Be henne komma hit med den. -Jag kan inte, polisen har den nu.
Lisa! - Doyle!
Doyle!
Ge mig din 38:a!
-Jag kom så fort jag kunde. -Ta min sjukvårdsväska där uppe!
Lisa, tänk om nåt hade hänt dig.
Jag är stolt över dig.
Räcker det till husrannsakan nu?
-Doyle? Är han oskadd? -Han lever.
Thorwald är redo att ta med oss på en rundtur längs East River.
-Sa han vad som låg i rabatten? -Ja.
Hunden blev nyfiken, så han grävde upp det. Det ligger i en hattask nu.
-Vill ni titta? -Nej, jag vill inte vara delaktig i det.
-Hoppas det blir en hit. -Jag vill väldigt gärna höra den.
Ni anar inte vad musiken har betytt för mig.
Stanley!
Gud, vad du var stilig i uniform!
Det militära har gjort mig hungrig. Vad har du för käk i kylen?
Det är skönt att vara hemma.
Om du hade sagt att du skulle säga upp dig, hade vi aldrig gift oss!
BORTOM HÖGA HIMALAYA